Svensk översättning: - TheEqualizer -
Jag varnade er. Jag sa ju vad som händer när man har med dvärgar att göra.
Nu har de gjort det, de har väckt draken.
De har dragit apokalypsen över oss.
Kom igen! Snabbare, snabbare!
Snabba på, jag försöker ju evakuera mig själv.
Försiktigt. Strunta i böckerna.
- Sire, ska vi inte rädda staden? - Staden är förlorad, rädda guldet.
Tiden är knapp, vi måste gå.
- Hjälp honom upp. - Kom nu, broder.
- Jag kan gå själv. - Vi går inte. Inte utan far.
Om ni stannar så dör dina systrar. Tror du din far vill det?
Öppna dörren! Hör ni mig?
- Ge mig din hand. - Snabba på. Skynda er.
Kom nu, Kíli.
Kom igen, kom igen, snabbare!
Om vi bara kunde ta med oss dessa stackare.
- Men de är knappast värda det. - Jag håller med er.
Se upp!
Flytta på er! Kom igen, snabbare! Mitt guld!
Vi är för tungt lastade. Vi måste dumpa något.
Det har du rätt i, Alfrid.
Snabba på, snabba på!
Arma själar...
- Far. - Far!
- Han träffade draken! - Nej.
Han gjorde det, han träffade märket! Jag såg det!
Hans pilar tränger inte igenom fjällen. Jag fruktar att inget gör det.
Vad gör du!? Kom tillbaka!
- Lämna honom. Vi kan inte åka tillbaka. - Bain!
Far.
Bain, vad gör du? Du skulle ju åka!
- Jag kom för att hjälpa dig. - Nej, inget kan stoppa den nu.
Den här kanske kan.
Bain, gå tillbaka. Ta dig härifrån, nu.
Far!
- Bain! - Far!
Stopp, stopp. Halt!
Vem är ni som vågar slåss mot mig?
Det där var ju synd.
Vad ska ni göra nu, bågskytt?
Ni är övergiven. Ingen hjälp kommer anlända.
Snabba på nu! Ut mot öppet vatten!
Är det där ert barn?
Ni kan inte rädda honom från elden.
Han kommer brinna!
Stå stilla, min pojk. Stå stilla.
Säg mig, usling. Hur ska ni kunna utmana mig?
Ni har inget kvar...
...förutom er död.
Bain, titta på mig. Titta på mig.
Lite mer till vänster.
Så där.
Vad var det?
- Vad hände? - Den föll, jag såg det.
Den är död.
Smaug är död.
Vid mitt skägg, jag tror han har rätt. Titta där!
Erebors korpar återvänder till berget.
Ryktet kommer spridas. Snart vet varenda själ i Midgård-
-att draken är död!
FEMHÄRARSLAGET
Du är inte ensam, Mithrandir.
Kan någon hjälpa mig! Hjälp!
Far!
Gud, varför jag?
Tauriel.
Kíli, kom nu. Vi måste åka.
De är ditt folk, du måste åka.
Följ med mig.
Jag vet vad jag känner, jag är inte rädd. Du får mig att känna mig levande.
- Jag kan inte. - Tauriel.
Amralime.
Jag vet inte vad det betyder.
Det tror jag du gör.
Min Lord Legolas.
Säg farväl till dvärgen.
Du behövs på en annan plats.
Behåll den. Som ett löfte.
- De här är torra, ta dem. - Tack.
Ge mig några. Jag kommer dö av den här kylan.
Hitta dina egna. Du bestämmer inte här längre, Alfrid.
Där har du fel. I Mästers frånvaro övergår makten till hans efterträdare-
-som är jag i egen hög person. Så ge mig filten!
Mästers efterträdare, tillåt mig skratta.
Du är en sjaskig lakej och jag skulle hellre dö än ta order av dig.
Det kanske kan ordnas.
Vänd dig inte mot dina egna, Alfrid. Inte nu.
- Far! - Kom hit.
- Du lever. - Det är ingen fara.
Det var Bard, han dräpte draken. Jag såg det med mina egna ögon.
Han dödade odjuret. Han sköt den med en svartpil.
Länge leve drakdräparen! Länge leve Kung Bard!
Jag har sagt det många gånger. Detta är en man av ädel börd.
- En född ledare. - Kalla mig inte det.
Jag styr inte denna stad.
Var är han? Var är Fursten?
Halvvägs nedför Anduin med våra pengar. Du borde väl veta.
Du hjälpte honom att tömma statskassan.
Nej, jag försökte stoppa honom.
Jag bad honom. Jag bönföll honom.
Jag sa, Fursten, nej!
Tänk på barnen.
Är det ingen som tänker på barnen?
Släpp honom!
Se er omkring.
Har ni inte fått nog av död?
Vintern är nära. Vi måste ta om våra egna.
Om de sjuka och hjälplösa.
De som kan stå hjälper de sårade.
Och de som har styrkan kvar följer mig.
- Vi måste rädda det vi kan. - Och vad ska vi göra sen?
Vi söker skydd.
Hallå?
Bombur?
Bifur?
Någon?
Vänta!
- Det är Bilbo, han lever. - Stanna.
- Ni måste gå, vi alla måste gå. - Men vi har ju precis kommit.
Jag har försökt prata med honom men han lyssnar inte.
- Vad menar du, pojk? - Thorin.
Thorin har varit där nere i dagar. Han varken sover eller äter.
Han är inte sig själv. Jag tror det vilar en sjukdom över detta ställe.
Sjukdom? Vad för slags sjukdom?
Fíli? Fíli!
Guld...
Oändligt med guld.
Bortom bekymmer och sorg.
Skåda Thrors stora skattkammare.
Välkomna, mina systrars söner.
Till kungariket Erebor.
Balin!
Kíli!
Bombur!
- Har den synts till? - Inte ännu.
- Inget här. - Fortsätt leta.
- Juvelen kan vara var som helst. - Arkenstenen är här. Hitta den.
- Vi fortsätter leta. - Alla.
Ingen vilar innan den är funnen.
Jag var nästan frestad att låta dig ta den.
Bara för att få se Ekenskölde lida.
Att få se den förgöra honom.
Att få se den förmörka hans hjärta. Och driva honom till vansinne.
Ta bara det ni behöver.
- Vi har en lång färd framför oss. - Vart ska ni ta vägen?
Det finns bara ett ställe.
Berget. Ni är ett geni, Sire. Vi kan söka skydd i berget.
Det kanske luktar lite drake. Men det kan kvinnorna städa ut.
Men det är tryggt, varmt och torrt.
Och fullt med förnödenheter. Sängkläder och kläder.
Och lite guld.
Guldet i berget vilar det en förbannelse över.
Vi tar bara det vi blivit lovade. Bara det vi behöver för att återbygga.
Här, dra ditt lass.
Nyheten om Smaugs död kommer spridas snabbt.
Ja.
Andra kommer söka sig till berget.
För dess rikedomar och position.
- Vad är det du vet? - Inget med säkerhet.
Det är vad jag fruktar som ska komma.
Skogsalver!
Kungens son och honalven...
...de följde efter oss till Sjöstad.
Och du dödade dem?
De flydde, skrikande som ynkryggar.
Din dåre! De kommer tillbaka med en hel alvarmé i ryggen.
Rid till Gundabad.
Sänd fram legionerna.
Alver!
Människor! Dvärgar!
Berget ska bli deras grav! Till krig!
- Du såg något därute? - Orchen jag förföljde till Sjöstad.
Jag vet vem han är. Bolg, en avkomma av Azog Förgöraren.
En ulvflock väntade utanför Esgaroth. De flydde norrut.
Dessa Orcher var annorlunda, de bar ett märke jag inte sett på länge.
- Gundabads märke. - Gundabad?
Ett Orchfäste i den norra delen av Dimmiga Bergen.
Lord Legolas. Jag har ett meddelande från er far.
Han vill att ni återvänder hem omedelbart.
- Kom, Tauriel. - Min Lord...
- ...Tauriel är förvisad. - Förvisad?
Ni kan hälsa min far att om inte Tauriel är välkommen kommer inte jag heller.
Legolas.
Det är din kungs order.
Ja, han är min kung...
...men han styr inte över mitt hjärta.
Jag rider norrut. Följer du med mig?
- Var ska vi? - Till Gundabad.
Trollformler kan inte rädda dig, gamle man.
Detta är min Herres domäner...
Dö nu, trollkarl!
Tre ringar till Alvernas kungar under himmelen...
Sju till dvärglorderna i deras salar av sten...
Nio till dödliga män som är dömda att dö...
Du kan inte bekämpa skuggan.
Även du falnar.
Ett ljus...
...ensam i mörkret.
Jag är inte ensam.
Behöver ni hjälp, My Lady?
Ni skulle hållt er döda.
Mithrandir.
Kom tillbaka.
Han är här...
Ja, mörkret har återvänt.
Gandalf, hoppa på.
Han är svag, han kan inte stanna här. Det suger livet ur honom.
Iväg, snabbt!
Följ med mig, My Lady.
Iväg!
Det har börjat. Öst kommer falla.
Och Angmars kungarike skall uppstiga.
Alvernas tid är över.
Orchernas tid har kommit.
Du har ingen makt här.
Mordors tjänare.
Du är namnlös.
Ansiktslös.
Formlös.
Gå tillbaka till den håla du kom ifrån.
Vi har blivit lurade.
Saurons ande har bestått.
Den har blivit förvisad.
Han kommer fly österut.
Vi borde varna Gondor. Och sätta ut vakter på Mordors murar.
Nej, ta hand om Lady Galadriel. Hon har brukat mycket av sin kraft.
Hennes styrka sviktar. Ta henne till Lothlórien.
Lord Saruman, han måste förgöras, en gång för alla.
Utan härskarringen kan Sauron aldrig mer härska över Midgård.
Gå nu och lämna Sauron till mig.
- Jag behöver en häst. - Vad?
Gandalf, vart ska du?
Jag måste varna Erebor, de har ingen aning om vad som kommer.
Jag såg det med egna ögon. Led efter led med Moriaorcher.
Samla alla våra vänner, från fågel till odjur-
-för slaget om berget ska snart börja.
- Den är nånstans här i salarna. - Vi har letat överallt.
- Inte tillräckligt. - Thorin, vi vill alla hitta stenen.
Och ändå är den inte återfunnen!
Tvivlar du på någons lojalitet?
Arkenstenen är vårt folks födslorätt.
Det är kungens juvel.
Är det inte jag som är kungen!?
Märk väl.
Om någon skulle hitta den, och döljer det för mig...
...kommer jag hämnas.
Draksjuka.
Jag har sett det förut.
Det där blicken, den hemska girigheten...
Det är en våldsam och svartsjuk kärlek, Bilbo.
Den gjorde hans farfar galen.
Balin, om Thorin hade Arkenstenen.
Om den hittades.
Skulle det hjälpa?
Den stenen kröner oss alla.
Den är kronan på den här stora rikedomen.
Stenen ger kraft till den som besitter den.
Men att den skulle dämpa hans vanvett?
Nej, pojk.
Jag fruktar att den gör det värre.
Det kanske är bäst om den inte blir hittad.
Vad är det där?
- Vad har du i handen? - Det är inget.
Visa mig.
Den...
Jag hittade den i Beorns trädgård.
- Har du burit med dig den hela vägen? - Jag tänkte plantera den hemma.
I Backing.
Ett magert byte att ta hem till Fylke.
En dag börjar den växa. Och varje gång jag tittar på den kommer jag minnas.
Jag kommer minnas allt som hände, både det bra och det dåliga.
Och hur glad jag ska vara över att jag klarade mig.
Thorin...
Thorin, de överlevande från Sjöstad. De väller in i Dal.
Det är hundratals av dem.
Sammankalla alla till porten.
Till porten, nu!
- Kom igen, fortsätt framåt. - Sire!
Sire! Här uppe!
Titta, Sire, fyrfaten är tända.
- Thorin Ekeskölds sällskap överlevde. - Överlevde?
Du menar att det är en skock med dvärgar därinne med allt det där guldet?
Oroa dig inte, Alfrid. Det finns guld i det där berget så det räcker till alla.
Vi slår läger här ikväll. Ta skydd där ni kan och tänd brasor.
Alfrid, du får ta nattvakten.
Jag vill att fästningen är säkrad till soluppgången.
Detta berg var svårintaget. Jag vill inte förlora det igen.
Folket från Sjöstad har inget.
De kommer till oss för att få hjälp, de har förlorat allt.
Tala inte om för mig vad de har förlorat.
Jag känner nog till deras lidande.
De som har överlevt drakeld borde glädjas.
De har mycket att vara tacksamma för.
Mer sten!
Hämta mer sten till porten!
- Barnen svälter. Vi behöver mat. - Vi klarar oss inte i tre dagar.
- Bard, vi har inte så det räcker. - Gör vad du kan, Percy.
Barn, sårade och kvinnor kommer i första hand.
God morgon, Alfrid. Nåt nytt från nattvakten?
Allt lugnt, Sire. Inte mycket att rapportera.
Inget undslipper mig.
Förutom en alvarmé, verkar det som...
Lord Thranduil. Vi väntade oss inte er här.
Jag hörde att ni behövde hjälp.
Ni har räddat oss. Jag vet inte hur jag ska tacka er.
Er tacksamhet är överflödig. Jag kom inte för er skull.
Jag kom för att återta nåt som är mitt.
Det finns ädelstenar i berget som även jag åtrår.
Vita ädelstenar av rent stjärnljus.
Esgaroths vita ädelstenar.
Jag vet en alvlord som betalar dyrt för dessa.
Vänta! Snälla, vänta!
Startar ni krig över några ädelstenar?
Mitt folks släktklenoder är inget vi bara överger.
Vi är allierade.
Mitt folk har också ett anspråk på rikedomarna i berget.
Låt mig tala med Thorin.
- Ska du försöka resonera med en dvärg? - För att undvika krig, ja.
Kom.
Var hälsad, Thorin, Thráins son.
Vi är glada att se att ni lever.
Varför kommer du till kungen under bergets port rustad för krig?
Varför har kungen under berget stängt in sig?
Som en rövare i sin håla.
Kanske för att förväntar jag mig att bli berövad.
Min Lord.
Vi har inte kommit för att stjäla av er. Vi vill bara ha vår rättmätiga del.
Kan ni inte tala med mig?
- Jag lyssnar. - På Sjöstads folks vägnar-
-ber jag er att ni håller ert löfte.
En del av rikedomarna så de kan bygga upp sina liv.
Jag förhandlar inte med nån. När en härskara står utanför dörren.
Den härskaran anfaller berget om vi inte kommer överens.
Dina hot berör mig inte.
Vad säger ert samvete? Säger det inte att våra krav är rättvisa?
Mitt folk erbjöd er hjälp.
Och i gengäld fick de förödelse och död.
När hjälpte folket i Sjöstad oss innan löftet om stor belöning?
- Ett avtal slöts! - Ett avtal?
Hade vi nåt annat val än att byta vår arvsrätt mot filtar och mat?
Att panta vår framtid i utbyte mot vår frihet.
Kallar ni det ett skäligt byte?
Säg mig, Bard Drakdräparen.
Varför ska jag hålla ett sånt avtal?
För ni gav oss ert ord.
Betyder inte det något?
Försvinn! Annars kommer pilarna flygande!
Vad håller du på med?
- Du kan inte starta ett krig. - Det här angår inte dig.
Ursäkta mig, om du inte märkt det så står det en alvarmé utanför.
Och några hundra arga fiskare.
Vi är faktiskt underlägsna i antal.
Inte så länge till.
- Vad betyder det? - Det betyder, Mäster Bagger...
...att man aldrig ska underskatta dvärgar.
Vi har återtagit Erebor.
Nu ska vi försvara det.
Han ger oss inget.
Så synd. Men ni försökte i allafall.
Jag förstår inte.
Varför? Varför skulle han riskera krig?
Det är lönlöst att resonera med dem.
De förstår endast en sak.
Vi anfaller i gryningen.
Är ni med oss?
Mäster Bagger, kom hit.
Du kommer behöva den här.
Sätt på dig den.
Den här brynjan är gjord av silverstål.
Mithril, kallade mina förfäder den.
Inget svärd kan tränga igenom den.
Jag ser absurd ut. Jag är ingen krigare, jag är en hob.
Det är en gåva.
Ett tecken på vår vänskap.
Riktiga vänner är svåra att hitta.
Jag har varit blind. Men nu börjar jag se klart.
- Jag är förrådd. - Förrådd?
Arkenstenen.
En av dem har tagit den.
En av dem är falsk.
Thorin.
Uppgiften är slutförd. Ni erövrade berget. Räcker inte det?
Förrådd av min egen släkt.
Du gav ett löfte till folket i Sjöstad.
Är den här skatten verkligen mer värd än din heder?
Vår ära. Jag gav också mitt ord.
Och för det är jag tacksam. Det var ädelt gjort.
Men skatten i det här berget tillhör inte folket i Sjöstad.
Detta guld...
...är vårt.
Och endast vårt.
Och jag tänker inte dela med mig...
...av ett enda mynt.
Inte ett enda...
Gundabad.
- Vad ligger bortom det? - En gammal fiende.
Det uråldriga kungariket Angmar.
Denna fästning var en gång dess högborg. Det var här de hade sin vapenarsenal.
Och smidde sina krigsvapen.
Ett ljus. Jag såg nån röra sig.
Vi inväntar nattens skyddande mörker.
Det är ett hemskt ställe, Tauriel.
Under en annan tidsålder förde vårt folk krig mot detta rike.
Min mor dog där.
Min far talar aldrig om det.
Det finns ingen grav.
Inga minnen.
Ingenting.
Släpp fram mig!
Ur vägen!
Hallå! Du där. Spetshatten!
Ja, du. Vi vill inte ha trashankar, tiggare eller landsstrykare här.
Vi har nog med problem utan er sort.
- Iväg med dig. Upp på hästen igen. - Vem är det som bestämmer här?
Vem är det som frågar?
Ni måste lägga ert groll med dvärgarna åt sidan.
Kriget är på väg. Dol Guldurs kloakbrunnar är tömda.
- Ni är alla i livsfara. - Vad pratar du om?
Jag ser att du inte vet nåt om trollkarlar.
De är som en annalkande vinterstorm som förebådar ett oväder.
Men ibland är en storm bara en storm.
Inte den här gången. Arméer med orcher är på väg.
De är krigare, avlade för krig. Vår fiende har samlat sina styrkor.
- Varför skulle han agera nu? - För att vi tvingade honom.
Han tvingades när Thorin Ekensköldes sällskap gav sig av för att återta berget.
Dvärgarna skulle egentligen aldrig kommit fram till Erebor.
Azog Förgöraren skickades för att döda dem.
Hans herre vill ha kontroll över berget.
Inte bara för skatten som finns i, utan för dess strategiska position.
Det här är porten till att återta riket Angmar i norr.
Om det hemska kungariket skulle återuppstå...
Vattnadal, Lorien, Fylke. Till och med Gondor skulle falla.
Dessa orcharméer du talar om, Mithrandir.
Var är de?
Vår armé är i position i gryningen.
Anfallet kommer bli plötsligt och snabbt!
Dårar! De har glömt vad som finns under dessa marker.
De har glömt de stora Jord-ätarna.
Om vi ska gå in måste vi börja röra på oss.
De svärmar.
- Fladdermössen är avlade för ett syfte. - För vad?
För krig.
- Vi måste varna de andra. - Det kanske är för sent, skynda dig.
Sen när räknas inte mina råd? Vad tror du jag försöker göra?
Rädda era dvärgvänner. Och jag beundrar er lojalitet mot dem.
Men det får mig inte att avvika från mitt mål.
Du startade detta, Mithrandir. Du får ursäkta mig om jag avslutar det.
- Är bågskyttarna på plats? - Ja, min Lord.
Ge ordern. Om något rör sig i berget - döda det.
Tiden är ute för dvärgarna.
Bågskytten, samtycker ni till det här? Är guldet så viktigt för er?
Att ni vill utgjuta dvärgars blod för det?
Det kommer inte sluta så. Det här är en strid de inte kan vinna.
Det stoppar inte dem. Tror ni dvärgarna ger sig?
De slåss till döden för att försvara sitt.
Bilbo Bagger.
Om jag inte misstar mig är det här halvlingen-
-som stal nycklarna till mina fängelse- hålor under näsan på mina vakter.
Ja... Ber om ursäkt för det.
Jag kom... för att ge er det här.
Bergets hjärta...
Konungajuvelen.
En kunglig lösen.
- Hur har du fått tag på den? - Jag tog den som min andel av skatten.
- Varför? Du är inte skyldig oss nåt. - Jag gör det inte för er.
Jag vet att dvärgar kan vara trotsiga.
Tjurskalliga och svåra, misstänksamma och hemliga-
-med världens sämsta manér. Men de är också modiga och snälla-
-och ytterst lojala.
Jag har blivit väldigt fäst vid dem och jag vill försöka rädda dem.
Men Thorin värdesätter den här stenen över allt annat.
I utbyte mot den här lär ni få det ni vill ha.
Då behöver det inte bli krig.
Vila i natt. Du måste härifrån imorgon.
- Ta dig så långt härifrån du kan. - Jag åker inte härifrån.
Du valde mig som fjortonde man. Jag lämnar inte sällskapet nu.
Det finns inget sällskap längre.
Jag vet inte vad Thorin gör när han får reda på vad du gjort.
- Jag är inte rädd för Thorin. - Det borde du vara.
Underskatta aldrig guldets ondska.
Guld som en reptil länge ruvat på.
Draksjukan tränger in i hjärtat på alla som närmar sig det där berget.
Nästan alla.
Du där, hitta en säng åt den här hoben. Och ge honom nåt varmt att äta.
Han har förtjänat det.
Håll ett öga på honom. Om han försöker sticka så säg till mig.
Rör på dig.
Upp och hoppa, din...idiot.
Jag sätter nästa mellan ögonen.
Vi har kommit för att berätta att betalning av er skuld har erbjudits-
-och accepterats.
Vilken betalning? Jag har inte gett er något.
Vi har den här.
De har Arkenstenen.
Tjuvar! Hur kom ni över den?
Stenen tillhör kungen.
Kungen kan få den. Med vår goda vilja.
Men först ska han hålla sitt ord.
De tror att vi är dumma. Det är ett trick.
En smutsig lögn.
Arkenstenen finns i berget! Det är ett trick!
Det inget trick. Stenen är äkta.
Jag gav den till dem.
Du...
Jag tog den som min fjortondel.
- Stjäl du från mig? - Stjäl från dig? Nej.
Jag må vara en inbrottstjuv men jag vill tro att jag är en ärlig sådan.
Jag är villig att avstå min andel för den.
Avstå din andel?
Din andel.
Du har ingen andel att kräva av mig, din usla råtta!
Jag tänkte ge den till dig.
- Flera gånger ville jag det, men... - Men vad, tjyv?
Du är förändrad, Thorin.
Dvärgen jag träffade i Hobsala hade aldrig svikit sitt ord.
Han hade aldrig tvivlat över lojaliteten hos sin släkt.
Du ska prata med mig om lojalitet.
Släng ner honom från försvarsmuren!
Hörde du inte vad jag sa!?
Jag gör det själv. Jag förbannar dig!
Förbannelse över den trollkarl som inbegrep dig i sällskapet!
Även om ni inte gillar min inbrottstjuv, så snälla, skada honom inte.
Återlämna honom till mig.
Ni verkar inte vara i så bra skick, kung under berget.
Thorin, Thráins son.
Jag ska aldrig mer beblanda mig med trollkarlar!
Eller Fylke-råttor.
Är vi överens? Arkenstenen återlämnas mot det som lovades.
Ge oss ert svar.
Vill ni ha fred eller krig?
Jag väljer krig.
Järnfolket.
Vem är det? Han ser inte så glad ut.
Det är Dáin, Lord av Järnåsarna. Thorins kusin.
- Är de lika? - Jag tycker Thorin är den förnuftigare.
God morgon. Hur står det till med alla?
Jag har ett litet förslag, om jag får låna lite av er tid?
Skulle ni kunna tänka er att...
...pysa härifrån!?
- Alla, på en gång. - Stå still.
- Lugn nu, Lord Dáin. - Gandalf Grå.
Säg åt pöbeln att gå annars vattnar jag marken med deras blod.
Det finns ingen anledning till krig mellan dvärgar, människor och alver.
Orchlegioner marscherar mot berget. Dra tillbaka er armé.
Jag viker mig aldrig för en alv.
Särskilt inte den där opålitliga skogsalvssprätten.
Han vill inget annat än att skada mitt folk.
Om han väljer att stå mellan mig och min släkt-
-klyver jag hans ynkliga huvud! Vi får se om fortfarande flinar då.
- Helt klart lika galen som sin kusin. - Hörde ni, pojkar?
Då kör vi! Nu ger vi de här jäklarna en ordentlig omgång!
Vildmaskar.
Lägg av...
Framåt, mina härar!
Helvetets horder är här!
Till strid! Till strid, Durins söner!
Jag klättrar över muren. Vem följer med?
Avvakta.
- Ska vi inte göra något? - Jag sa - avvakta.
Alverna, tänker de inte strida?
Thranduil, det här är vansinne.
Anfall!
Gandalf, är det här verkligen en bra plats att stå på?
Sänd in krigsbestarna!
De kan inte slåss på två fronter...
Nu gör vi vårt drag.
Anfall staden!
Azog.
Han försöker skära av oss.
Alla retirerar mot Dal, nu!
Mot staden! Bilbo! Den här vägen!
Sigrid! Tilda!
Mina barn! Var är mina barn?
Jag såg dem nere vid den gamla marknaden.
Marknaden? Var är de nu?
- Tilda! Sigrid! - Bard, orcherna stormar genom porten.
Ta med bågskyttarna till östra bröstvärnet. Håll stånd så länge ni kan.
Bågskyttar, hitåt!
Orcherna har tagit Stengatan! Marknaden har fallit!
Resten av er följer mig!
Anfall! Framåt! Till döden!
Far! Här!
Bain, Sigrid! Ducka!
Lyssna, ni måste samla alla kvinnor och barn.
Ta dem till stora salen och barrikadera dörren. Är det förstått?
- Ni får inte komma ut av nån anledning. - Vi vill stanna hos dig.
Visa din far lite respekt.
Överlåt det här till mig, Sire. Ni hörde honom, mot Stora Salen.
Alfrid!
Endast kvinnor och barn. Jag behöver varenda stridande man.
- Se till att du kommer tillbaka. - Jag för dem i säkerhet, Sire.
Mitt svärd står till ert förfogande. Upp med er!
- Ta hand om dem. - Det ska jag.
Rappa på, farmor.
Ta er till Stora Salen.
Ur vägen! Överge krymplingarna!
De kan inte hålla staden.
Dvärgarna är nästan slagna.
Era jäklar!
Var är Thorin? Vi behöver honom, var är han?
Låt blodet flyta över dessa marker!
Slakta dem alla.
Retirera!
Sen när försakar vi vårt eget folk?
Thorin, de dör där ute.
Det finns hålor långt ner i berget.
Ställen vi kan befästa.
Befästa och göra säkra.
Ja... Så gör vi.
Vi måste flytta guldet längre ner, i säkerhet.
Hörde du inte vad jag sa? Dáin är omringad. De blir slaktade, Thorin.
Många dör i krig. Liv är billigt.
Men en skatt som denna kan inte räknas i förlorade liv.
Den är värd allt blod vi kan avvara.
Du sitter i dessa stora salar med en krona på huvudet.
Och ändå är du mindre nu än du någonsin varit.
Tala inte till mig-
-som om jag vore nån obetydlig dvärglord.
Som om jag fortfarande var...
...Thorin Ekenskölde.
- Jag är din kung! - Du har alltid varit min kung.
En gång i tiden visste du det.
Du ser inte vad du har blivit.
Gå.
Gå härifrån.
Innan jag dödar dig.
Du sitter här med en krona på huvudet...
Du är mindre nu än du någonsin varit...
En skatt som denna kan inte räknas i förlorade liv.
- En sjukdom vilar över skatten. - Bergskungens blinda begär.
- Är jag inte kung!? - Det här guldet är vårt.
Det är vårt och endast vårt.
Jag delar inte med mig av ett endaste mynt...
- Du ser inte bortom ditt eget begär. - Som jag vore nån obetydlig dvärglord.
- Thorin Ekenskölde! - Sjukdomen som gjorde din farfar galen.
- Ekenskölde! - Det här är Thorin.
- Thráins son... - Jag är inte min farfar.
- Du är arvtagare till Durins tron. - Folk dör där ute.
- Ta tillbaka Erebor. - Dain är omringad.
- Daine är omringad... - Ta tillbaka ditt land...
- Du är förändrad, Thorin. - Jag är inte min farfar.
- Är skatten mer värd än din heder? - Jag är inte min farfar.
Denna skatt kommer bli din död...
Retirera! Retirera till barrikaden!
Retirera!
Nu är det slut för dem.
Förbered det slutgiltiga anfallet.
Jag tänker inte gömma mig bakom en mur medan andra utkämpar våra strider.
Det ligger inte i mitt blod, Thorin.
Nej, det gör det inte.
Vi är Durins söner.
Och Durins folk viker aldrig från en strid.
Jag har ingen rätt att be er om detta...
...men följer ni mig en sista gång?
Inte än! Vänta... Vänta...
Anfall, nu!
Thorin.
För kungen! För kungen!
För mänskligheten!
Dvärgarna. De kommer igen.
De kommer igen för sin kung.
Alla män som vill ge sitt yttersta, följ mig.
Vi står med våra män i livet och döden. Ta till vapen!
- Följ med oss. - Nej, låt en gammal kvinna vara...
- Var inte rädd. - Jag sa, låt mig vara!
- Alfrid Lickspittle, du är en ynkrygg. - Ynkrygg?
- Alla män är inte gjorda för strid. - Du är ingen man, du är en vessla.
Håll ut, jag kommer!
Hej, kusin! Vad tog dig sån tid?
Det är för många, Thorin. Jag hoppas du har en plan.
Ja. Vi ska ta deras ledare.
Azog?
Jag ska döda det avskummet.
Vi kanske kan överleva det här.
Gandalf!
- Det är Thorin. - Och Fíli, Kíli och Dwalin.
Han använder sina bästa krigare.
- För att göra vad? - För att hugga huvudet av ormen.
- Gandalf! - Legolas... Legolas Grönblad!
Det kommer en andra armé. Bolg leder dem och de är snart här.
Gundabad? Det har varit deras plan hela tiden.
Azog uppehåller oss och Bolg kommer in från norr.
- Norr? Vad ligger norr? - Ravenhill.
Ravenhill? Thorin är där. Och Fíli och Kíli, de är alla där.
Var är han?
Det ser tomt ut. Jag tror att Azog har flytt.
Det tror jag inte.
Fíli, tag med din bror. Sök igenom tornen.
Håll er utom synhåll. Ser ni nåt, rapportera tillbaka. Är det förstått?
Vi har fått sällskap. Vättelegoknektar.
- Inte mer än ett hundratal. - Vi tar hand om dem. Gå!
Kalla tillbaka dina män.
Min Lord, sänd styrkorna till Ravenhill. Dvärgarna kommer bli övermannade.
- Thorin måste bli varnad. - Varna honom för all del.
Jag har spillt nog med alvblod i detta fördömda land. Nu räcker det.
Thranduil!
- Jag kan gå. - Var inte löjlig.
- Du skulle aldrig klara dig. - Varför inte?
- För de ser dig komma och dödar dig. - Nej, det gör de inte.
- De kommer inte se mig. - Det kommer inte på tal.
- Jag tillåter det inte. - Jag ber inte om tillåtelse, Gandalf.
Hit men inte längre. Du vänder dem inte ryggen.
- Inte denna gång. - Ur vägen.
- Dvärgarna kommer bli slaktade. - Ja, de kommer dö.
Idag, imorgon-
-eller om hundra år. Vad spelar det för roll?
De är dödliga.
Du tror att ditt liv är är värt mer än deras-
-trots att du inte har nån kärlek i det. Det finns ingen kärlek i dig.
Vad vet du om kärlek? Ingenting.
Det du känner för den där dvärgen är inte äkta.
Tror du att det är kärlek?
Är du villig att dö för den?
Om du skadar henne måste du döda mig.
Jag följer med dig.
- Res på dig. - Håll dig borta från mig.
Jag tar inte order från dig. Folk litade på dig. De lyssnade på er.
Furstetiteln var din att axla.
Och du bara kastade bort den. För vad?
Alfrid, din underkjol syns.
Stanna här och sök igenom de lägre våningarna. Jag har det här.
Var är det där orchavskummet?
- Thorin. - Bilbo.
Ni måste härifrån. Det kommer ytterligare en armé från norr.
Tornet kommer bli omringat utan väg ut.
Vi är så nära, orchavskummet är där. Jag tycker vi ska visa honom...
Nej. Det är precis det han vill. Han vill locka in oss.
Det är en fälla.
Leta reda på Fíli och Kíli och kalla tillbaka dem.
- Thorin, är du säker på det här? - Gör det.
Vi kommer igen.
Den här dör först. Sen är det broderns tur.
Och sen du, Ekenskölde.
Du ska dö sist.
Spring!
Här avslutas din smutsiga blodslinje!
- Kíli! - Thorin!
Thorin, nej...
Slakta dem!
Nej...
Kíli...
Döda dem!
Gör slut på honom!
Kíli!
- Kíli! - Thauriel!
Nej!
Thauriel!
Örnarna kommer.
Rör dig inte. Ligg still.
Jag är glad att du är här.
- Jag vill skiljas från dig som vänner. - Nej.
Du ska ingenstans, Thorin. Du ska överleva.
Jag ångrar alla mina ord och gärningar vid porten.
Du gjorde vad endast en riktig vän skulle göra.
Förlåt mig.
Jag var för blind för att se.
Jag är så ledsen att jag försatt dig i sån fara.
Jag är glad att vi upplevde farorna, Thorin. Varenda en av dem.
Det är mycket mer än vad någon Bagger förtjänar.
Farväl, Herr Inbrottstjuv...
Gå tillbaka till dina böcker. Och din fåtölj.
Plantera dina träd och se dem gro.
Om fler människor värderade hemmet mer än guld...
...så skulle denna värld vara en muntrare plats.
Nej, nej, nej, nej, Thorin. Du skulle bara våga.
Thorin, håll ut. Se, örnarna kommer.
Örnarna är här. Thorin?
Jag kan inte gå tillbaka.
Vart ska du ta vägen?
Det vet jag inte.
Gå norrut. Leta reda på Dúnadain.
Det finns en ung utbygdsjägare bland dem, du borde träffa honom.
Hans far, Arathorn, var en bra man.
Hans son kan bli en betydande man när han är vuxen.
- Vad heter han? - Han är känd i utbygden som Strider.
Hans riktiga namn måste du upptäcka själv.
Din mor älskade dig.
Mer än någon annan. Mer än livet.
Jag vill begrava honom.
Ja.
Om det här är kärlek vill jag inte ha det.
Ta bort det. Snälla?
Varför gör det så ont?
För att det var äkta.
Det blir en stor fest ikväll. Sånger ska sjungas, historier berättas.
Och Thorin Ekensköld förpassas till att bli en legend.
Jag vet att ni måste hedra honom så. Men för mig var han aldrig det.
Han var... Tills han...
Han var...
- Jag smyger iväg. Hälsar du de andra? - Det kan du göra själv.
Om ni nånsin har vägarna förbi Hobsala...
Te serveras vid fyra.
Det finns massor.
Ni är alltid välkomna.
Ni behöver inte knacka.
Fylkes gräns. Här måste jag lämna dig.
Det var synd.
Det har varit trevligt med en trollkarl som sällskap.
De verkar föra med sig tur.
Du tror väl inte att alla dina äventyr och eskapader klarades av på ren tur?
Magiska ringar ska inte användas lättvindigt, Bilbo.
Tro inte att jag är lättlurad. Jag vet att du hittade en hos vättarna.
Och jag har hållt ögonen på dig sen dess.
Tack gode gud för det.
Farväl, Gandalf.
Farväl.
Oroa dig inte för ringen. Jag tappade den under striden.
Du är en mycket fin person, Herr Bagger. Och jag tycker väldigt mycket om er.
Men du är en ganska liten kille i en stor värld.
Vänta, det där är min mors brudkista. Och det där är min köksstol...
Sätt ner den där fotpallen. Vad är det som händer?
Hej, Herr Bilbo. Ni ska ju inte vara här.
- Vad menar ni? - Ni förmodas ju vara död.
Jag är inte död. Varken förmodad eller nåt annat.
Jag vet inte om det är tillåtet. Herr Bilbo!
Tjugoen, är det nån som bjuder tjugoen?
DÖDSBOAUKTION FÖR HERR BILBO BAGGER - Såld till Ms. Boulder!
Nån som bjuder på den här? Den är tillverkad i Fylke.
- Ingen vanlig billig kopia... - Stopp!
- Stopp! Det har skett ett misstag. - Vem är ni?
Du vet mycket väl vem jag är, Lobelia Säcksta-Bagger.
Detta är mitt hem! Och det där är mina skedar, tack!
Detta är högst ovanligt. Det har gått tretton månader sen ni försvann.
Om du verkligen är Bilbo Bagger, och inte är avliden, kan du bevisa det?
- Något med ditt namn på duger. - Okej.
Ett anställningskontrakt som...
Glöm det.
Där, min underskrift.
Det verkar vara i sin ordning. Inga tvivel om det.
Vem är personen som anlitat era tjänster?
Thorin Ekenskölde.
Han var min vän.
Nej tack! Inga fler besökare, gratulationer eller avlägsna släktingar.
Väldigt gamla vänner då?
- Käre Gandalf! - Skönt att se dig.
111 år. Vem hade kunnat tro det?
Kom in! Välkommen!
Svensk översättning: - TheEqualizer -